Taken.DVDRip.XviD.AC3-DEViSE
Traducerea si adaptarea: felixuca
"Taken" acțiune,2008
- Dle. Mills, ce mai faceți? - Bine, dumneavoastră?
Bine, mulțumesc. Cred că vreți să-l revedeți.
Așa este.
Știți unde este?
Da.
Dacă de fiecare dată când ați venit să îl vedeți ați fi plătit un dolar,
ar fi fost deja al dv. Toți profesioniștii îl folosesc..
- Mariah Carey, Beyonce, Gwen Stefani... - A, da?
Cine e Beyonce?
Glumesc.
Îl iau.
Scuzați-mă, dle, secțiunea părinților e pe acolo.
- Sunt tatăl lui Kim. - Îmi pare rău, lucrez pentru tatăl ei.
Tatăl ei adevărat.
Mulțumesc, Cyril, mă ocup eu de asta.
- Bună, Bryan. - Lenore.
Voiam să-i dau cadoul lui Kim.
Am preferat ca oamenii să adune toate cadourile...
Vreau să i-l dau eu însumi.
Încă nu-ți place să joci după reguli, văd.
Nu începe, Lenny.
Ți-am mai zis să nu îmi spui așa.
Scuză-mă, Lenore.
- Tată! - Micuța mea.
Bună, draga mea.
- La mulți ani. - Mulțumesc.
Îi arătam tatălui tău locul unde se lasă cadourile.
Draga mea, nu e politicos să îl deschizi pe acesta înaintea celorlalte.
Ce tare!
- Un aparat de karaoke. - Voia să devină cântăreață.
Când avea 12 ani, Bryan.
A mai crescut de atunci.
- Mulțumesc, tată. - Mă bucur că îți place.
Nu-i spune mamei, dar încă vreau să mă fac cântăreață.
Poftim. Să facem o poză pentru album.
Avem un fotograf profesionist.
Arată-mi un zâmbet frumos.
Super.
Nu se poate!
Ia te uită, domnule...
Știu. Bună, Bryan.
Ești aici.
Nu mai e o fetiță, nu?
- Da, văd. - Rămâi la masă?
Nu, mulțumesc.
Am venit doar să îi urez "La mulți ani".
- M-am bucurat să te revăd, Bryan. - Și eu.
Mulțumesc.
LA MULȚI ANI, KIM.
Bună!
Ai uitat...
Intrați.
Să nu zici că nu ți-am amintit.
A treia duminică din mai, seara cu băieții. Nu ți se aprinde un beculeț?
Sigur are prea multe lucruri de amintit,
o viață tumultoasă de interpretat, în fiecare zi.
Ce e de interpretat, siesta, turneul de golf,
vânătoarea de văduve bogate?
Și asta doar dimineața.
Opriți-vă, știți de ce sunt aici.
Cum îți merge?
Bine. Și-a sărbătorit ziua de naștere.
Astăzi Kim a împlinit 17 ani.
Are 17 ani!
Pentru Kim!
Și Lenny încă mai suspină după tine?
Nu mai e Lenny, te rog, ci Lenore.
Încă mai suspină după tine.
- Și soțul ei? - Același bărbat perfect.
De zgârii un pic suprafața, mereu găsești ceva putred.
Putem să zgâriem, dacă vrei.
Credeți că ne-a auzit, dl. Analizează Tot?
Desigur, Bernie.
- Kimmy e bine? - Da.
Da? Pare să-i fie mai bine acolo.
Fiecare lucru la timpul său.
Apreciază măcar că pentru a te apropia de ea
ai renunțat la viața ta?
Cine vorbea!
Mai știți când eram la Beirut după dispariția Șeicului?
Bryan a deconspirat Hezbollahul care ne fila.
Și pe urmă, domnul a dispărut.
Ne-am luptat ca niște diavoli să scăpăm de acolo vii
și tu unde erai?
Am promis să fiu prezent la toate aniversările ei.
Da, și amintește-ți cât s-au bucurat la comandament când și-au dat seama
că ai fugit la aniversarea fiicei tale la 15.000 de mile de acolo.
Unde te-au trimis după aceea?
În Arctica, să spionezi pinguinii, dacă-mi amintesc bine?
Nu, pinguinii trăiesc în Antarctica.
Am fost în Alaska. Unde vrei să ajungi?
Avem o treabă pentru tine.
E mai bine decât nimic.
Cine vrea friptură în sânge?
- Salut. - Salut.
- Noapte bună, băieți. - Pe curând, Bryan.
Te admirăm toți pentru tot ce faci
ca să recuperezi timpul pierdut, legat de fiica ta.
Dar treaba de mâine
e ceva concret.
Patru ore de muncă, 250.000 de dolari,
e de dus și de luat o divă pop de la concert.
Avem nevoie de cineva.
- O cântăreață? - Da, nu știu nimic, dar o să merite,
25.000 de albume vândute
și nici nu a împlinit 25 de ani.
Te asigur că e o treabă ușoară.
Trebuie doar să o luăm și să o ducem înapoi.
Când ajunge înăuntru, nu ne mai privește.
Bine.
- Bine? - Da.
- Și asta e tot? - Da.
Super. O să fie ca pe vremuri.
Ba chiar mai bine. Nimeni nu va fi ucis.
Pe mâine. Noapte bună, băieți.
Vorbim mâine.
Eu urc în spate!
Poate nu ar fi bine să rămânem prea mult aici.
Bunica mea mi-a zis la fel.
Să mergem pe aici.
Bine?
Bernie, stai afară, Bryan, intră să verifici loja.
Haide, avansați. Să mergem.
Mulțumesc.
E minunat.
Mulțumesc. Cum vă cheamă?
Mills. Bryan Mills.
- Încântată, Bryan Mills. - Și eu.
Haide, intrăm. E rândul tău.
Asta e!
Scuzați-mă, domnișoară, știu că nu e momentul potrivit,
dar am o fată care ar dori să devină cântăreață.
Aveți vreun sfat pentru ea?
Da. Să își aleagă altă meserie.
Și asta. Eram încolțiți pe un deal
și tot așteptam.
- Telefonul suna... - Alo.
- Da, draga mea. - Care suna să afle...
Scuze, băieți, e Kim.
Da. Sunt la un concert.
Recunoști melodia?
Da. Da, ea este.
Nu, nu sunt spectator la concert,
sunt angajat la securitate cu prietenii mei.
Evident că am întâlnit-o.
Sunt garda ei de corp.
Mă bucur că mă suni.
Sunt chiar bucuros să te aud.
Bucuros că m-ai sunat!
Să luăm masa mâine?
Da, știu restaurantul, da.
În regulă, la prânz.
Atunci ne vedem mâine!
- Deci? Ce este? - Vrea să luăm masa împreună.
- E bine! - Doar noi doi.
E bine, e fantastic!
Faci pași înainte!
Cine a lăsat ușa asta deschisă?
Haide, haide.
Întăriți paza!
Casey!
Haide, fiți pregătiți!
Beți, zahărul vă va face bine. Haide, beți.
Mai beți puțin.
Gata, s-a terminat, sunteți în siguranță.
Trebuie să vă liniștiți.
Bernie, Casey, Rambo.
Serios, Bryan, ar trebui să ni te alături.
Ești încă în formă. Și se câștigă bine.
Merge la facultate anul viitor.
- O vei pierde. - Îi dau un an să se regăsească.
Dle. Mills? Vrea să vă vadă.
Cum vă simțiți?
Mai bine.
Spuneți că fata dv. vrea să devină cântăreață.
Da, de când avea cinci ani.
Știți, nu e cum își închipuie oamenii.
Când dai deoparte paietele rămâi cu camere de hotel,
și aeroporturi.
Asta își dorește ea.
Primul număr e al lui Geo, profesorul meu de canto.
Dacă el zice că are voce, așa și este.
Îi va oferi tot ajutorul necesar, pe cheltuiala mea.
Al doilea număr e al agentului meu.
Dacă Geo își dă acordul, îi va oferi o șansă.
Mulțumesc.
Nu, dle Mills, eu vă mulțumesc.
- Iată-te. - Tată!
Bună, draga mea.
- Bună. - Bună.
Ar trebui să-ți ascunzi fericirea.
Sunt puțin surprins. Credeam că vom fi eu și Kim.
Eu i-am spus mamei să vină.
Un milkshake de banană cu cireșe, cum îți place ție.
- Ești drăguț. - Și tu, Lenore, dorești ceva?
Nu, mulțumesc.
Deci?
- Tată, îmi cunoști prietena, Amanda? - Da.
Verii ei ne-au invitat să ne petrecem vacanța cu ei, la Paris!
E tare, nu?
De ce vrei la Paris?
Glumești? Muzeul Luvru, Muzeul impresioniștilor, Muzeul Picasso,
- Opera... - Nu știam că te pasionează arta.
Glumești? Cei de vârsta mea au fost de cel puțin 100 de ori.
Amanda, când s-a întors din Franța vorbea curent limba franceză.
Și ai nevoie de autorizația mea să ieși din țară pentru că nu ai 18 ani.
Te rog... vreau mult de tot să merg.
Și apartamentul are vedere la Sena...
- Doar tu și Amanda. - Mai sunt și verii ei!
Nu mai lungi lucrurile, Bryan.
Semnează hârtia asta.
Ce este?
Nu prea vreau.
Nu cunoști lumea, draga mea.
- Te rog! - O fată de 17 ani nu călătorește singură.
Dar nu sunt singură!
Două fete de 17 ani.
Amanda are 19 ani!
Am o idee bună.
Ce-ai zice de aș veni și eu? Nici nu ți-ai da seama,
știu să devin invizibil.
I-ai demonstrat asta toată copilăria ei.
Semnează hârtia aia, Bryan.
O să mă gândesc.
Ce înseamnă asta? Lasă teatrul.
Kimmy...
Mai e ceva.
Nu vreau altceva.
Kim!
- Nu înțeleg. - Ce?
Ne-ai distrus căsnicia în numele țării,
ți-ai distrus propria viață tot în slujba țării...
Nu vrei să faci măcar o dată un sacrificiu pentru fiica ta?
Aș face orice pentru ea, știi asta.
Atunci care e problema ta?
Nu vreau să-mi pun fiica în pericol, înțelegi asta?
Viața ei e în pericol pentru că pleacă la Paris?
Ești patetic.
- Sosește, domnule. - Mulțumesc.
Am trei condiții.
Vreau adresa și numărul de telefon din locul unde vei sta.
Dacă te miști, vreau să știu unde și cu cine te deplasezi.
- Mă suni imediat ce aterizezi... - Da!
- Și în fiecare seară. - Bine!
Telefonul ăsta e internațional, ai numărul meu salvat.
- Ai ascultat? Repetă. - Da, am ascultat.
- Ce ți-am zis? - Să te sun imediat ce aterizez,
înainte să mă culc, că e internațional și să te sun la numărul din memorie.
Așa este. Și încă un lucru:
te însoțesc la aeroport.
Poftim.
Mulțumesc, tată! Mulțumesc, mulțumesc, mulțumesc!
Mama!
Te ador!
Mamă, tata a semnat!
Nu crezi că ar fi fost mai simplu să semnezi imediat?
Ar fi fost mai simplu dacă mi-ai fi zis înainte.
Sunt anumite zone din Paris pe care ar trebui să le eviți,
ți le-am notat.
- Termină! - Haide, ia-l.
O să petrecem 90% din timp vizitând muzee,
așa că nu te îngrijora.
Draga mea, e ca și cum i-ai cere ploii să nu te ude.
Mama spune că serviciul tău te-a făcut paranoic.
Nu, mai degrabă realist.
Mereu am întrebat-o pe mama de serviciul tău.
De ce erai așa de des absent...
Ea-mi spunea să te întreb pe tine.
Dar când te întorceai...
nu am avut niciodată curaj.
De ce?
Nu știu.
În timp nu am mai căutat răspunsuri.
Poate mă temeam că îmi va displăcea munca ta.
Lucram pentru Guvern. Știai, nu?
Erai un fel de spion?
Ce se întâmplă dacă apăs pe acel buton?
Nu atinge butonul.
Eram... mă ocupam cu "prevenirea".
- Prevenirea? - Da.
Prevenirea a ce?
A eventualelor mari probleme.
Deci... era un servici bun.
Da, foarte bun.
Îți lipsește?
Tu îmi lipseai și mai mult.
- Kim! - E Amanda, tată!
Aduc eu bagajele.
HARTA EUROPEI
Jimmy te va ajuta să le cari.
Pot să le duc singur.
Lenore, știai de asta?
Nu are intenția să rămână la Paris.
- Știu. - Deci m-a mințit!
Da, pentru că nu poate fi sinceră cu tine.
De ce? Ce tot spui?
Toate condițiile și regulile tale...
Ce înseamnă asta?
Concertele turneului european al formației U2.
Adică fata mea plecă în Europa după ei?
Asta fac adolescenții.
Am cumpărat bilete, am rezervat camere în cele mai bune hoteluri...
Cele mai bune hoteluri?
Vrei să îți zic că trăiți într-un turn izolat
de lumea exterioară, plin de servitori,
de șoferi, în spatele zidurilor?
Nu știi nimic despre lumea reală!
Nici nu va afla nimic dacă nu o lăsăm să trăiască!
Nu-mi spune ce simți, deja o știu.
5 de ani am așteptat în fața telefonului care nu suna niciodată.
Ai uitat deja?
Mă întrebam când voi fi anunțată că nu mai am de ce să aștept.
Ascultă, știu că ai venit aici
ca să te apropii de Kim,
dar nu sufocând-o vei face asta.
Las-o să trăiască, altfel îți promit
că o vei pierde pentru totdeauna.
Fetelor!
Kim...
Vă iubesc!
Haide, vino!
Privește...
Perfect!
- Haide. - Vreți să vă fac o poză împreună?
Da, mulțumesc.
E drăguț!
A ieșit bine. E reușită.
- Mulțumim. - De unde veniți?
- Din California. - "Aș vrea ca toate să fie..."
"fete din California".
Eu sunt Peter.
Pe mine mă cheamă Amanda
- Și ea e Kim. - Bună.
Încântat de cunoștință.
- Mergeți în Paris? - Da.
Aici taxiurile sunt scumpe. Dacă vreți, luăm unul împreună.
- Da, bine. - Super.
Pentru a afla informații despre "sosiri" apăsați pe tasta 1.
Tastați numărul zborului.
Zborul 288 a sosit
la Paris, aeroportul Charles de Gaulle la 8, ora locală.
Poftim.
Nu se poate...
E prea mișto!
- Frumoasă zonă! - Da, mulțumim.
E casa verilor noștri, dar ei sunt în Madrid, așa că suntem doar noi două.
Tare.
- Nu mi-ai zis. - Nu-ți face griji.
Atunci trebuie să plec.
- Vacanță plăcută. - Mulțumim!
E o petrecere diseară la școala mea. Vreți să veniți?
Sigur că da.
- Nici nu-l cunoaștem... - Dar știm că e drăguț!
- Vin să vă iau pe la 9. - Super.
Ce număr are apartamentul?
E la etajul cinci, e singurul.
- Bine ne vedem diseară. - Pa.
Da. Rue Lapont nr.9, etajul 5.
Două fete, în jur de 18 ani.
E extraordinar!
- Suntem aici! - Uimitor, e minunat!
Nu mi-ai zis că nu vor fi aici verii tăi.
Cu ce schimbă lucrurile?
I-am zis tatei că nu vom fi singure.
I-ai zis și că mergi să vizitezi muzee.
Las-o baltă, cum vrei să afle?
- Am chef de vrăjeală. - Cu cine?
- Peter! - Dar abia îl cunoști.
Mi s-a zis că francezii sunt ca niște bestii în pat.
Și poate are vreun prieten...
Lasă, prima oară la Paris nu ar fi așa de rău, nu?
Nu.
- Amanda, dai mai încet? - Ce?
TATA 1 APEL PIERDUT
- Alo. - Eu sunt. Te-a sunat Kim?
Bryan, are 17 ani, e la Paris,
las-o să respire puțin. Te va suna.
Bea ceva să adormi. Noapte bună.
Sigur.
Bună, tată!
Kim...
Ce ți-am zis eu? Trebuia să mă suni când ai ajuns.
Iartă-mă.
Credeam că nu îți funcționează telefonul.
Nu, doar că a fost agitație la aeroport.
Bine. Dacă aveam telefonul din apartament puteam da de tine.
Ar fi fost mai practic. Ce număr de telefon ai acolo?
Nu îl știu.
Kim, te rog, ți-am pus niște condiții.
Dă-mi-i pe veri, îl voi întreba eu.
De fapt, sunt în Spania, jur că nu știam.
În Spania?
Kim... mai ai ceva să îmi spui?
Kimmy!
E cineva în apartament!
Au revenit din Spania?
Nu...
Doamne, au atacat-o pe Amanda!
Ce?
Ce tot spui, Kimmy?
Kim?
Tată, au luat-o!
- Ascultă-mă! - Mi-e frică!
Ați vorbit cu cineva din avion?
- Nu... - La aeroport?
- Nu... Ba da, Peter. - Care Peter?
- Nu știu. - Un american?
- Nu. - A aflat unde locuiți?
A mers cu noi în taxi.
- Tată, mi-e frică. - Știu, dar ascultă-mă bine.
Trebuie să rămâi calmă.
Câte persoane sunt? Fii precisă.
Trei sau patru, nu știu sigur.
Unde te afli?
Sunt într-o baie.
Du-te în camera cea mai apropiată și ascunde-te sub pat.
- Spune-mi când ajungi. - Da...
- Am ajuns. - Ascultă, e foarte important.
Te vor găsi și pe tine.
Încearcă să te concentrezi, draga mea.
Ai cinci, poate zece secunde.
Secunde foarte prețioase.
Lasă mobilul pe jos, ascultă-mă bine.
Spune-mi tot ce poți despre oamenii ăia:
culoarea părului, a ochilor, înălțimea, cicatricile,
tot ce poți să vezi.
Sosesc, le aud pașii.
Amintește-ți ce ți-am zis.
Du telefonul spre ei, să-i aud.
Pleacă.
Credeam că...
1.80, ca tine, păr drept, tatuaj cu semilună pe mână.
Nu știu cine sunteți,
nu știu ce vreți,
dacă vreți răscumpărare vă zic de acum că nu am bani.
Dar ceea ce am, în schimb,
sunt "competențe" foarte deosebite,
obținute de-a lungul unei cariere foarte lungi
care fac din mine un adevărat coșmar pentru voi.
Dacă îi dați drumul acum fiicei mele, uit tot și încheiem aici.
Vă las în pace.
Nu vă voi urmări.
Dar dacă o păstrați,
vă voi căuta.
Vă voi găsi.
Și vă voi ucide.
Noroc bun.
Sam, am nevoie de tine.
Îți trimit ceva. Analizează-l. Imediat.
- A fost răpită. - Ce?
Ai prieteni în Europa, Stuart?
- Nu, de ce spui asta? - Pentru că acolo speli banii.
Pentru că ai fost implicat într-o afacere cu petrol cu rușii, acum cinci ani.
De unde știi asta?
Doar nu credeai că mi-aș lăsa fata lângă cineva despre care nu știu nimic?
Te asigur că am făcut tot ce...
Nu am chef de prostii, Stuart!
Cineva din anturajul tău îți poate dori răul?
Nu știu.
Camera lui Kim.
Pot să știu ce s-a întâmplat?
M-a sunat.
Și erau niște oameni în apartament care au răpit-o.
- Care este? - Cea din capăt.
Au răpit-o?
Pot face ceva?
Ai contracte pentru avioane cu firme din Bahamas.
Da.
Găsește-mi un avion spre Paris.
- Pentru când? - Pentru ieri!
- Ești bine, draga mea? - Da, sunt bine.
Te rog, adu-o înapoi, Bryan...
Înainte trebuie să o găsesc.
Sam. Ce ai găsit?
Tipii vorbeau albaneză.
După accent și dialect, sunt probabil din orașul Tropoja.
E un loc unde mafia e foarte violentă.
Chiar și rușii evită să meargă acolo.
Tipul cu care ai vorbit se numește Marco.
După informatorii noștri,
un șef interlop pe nume Marco Ocha
a sosit în Paris în urmă cu șase luni.
Dacă e vorba de el, trebuie să te grăbești.
Și, între paranteze, tatuajul
e semnul clanului lor.
M-ai pus pe speaker? Nu ești singur?
Lenore e aici.
- Bună, Lenny. - Bună, Sam.
Trebuie să știe, Sam.
Specialitatea mafioților din acea țară
este traficul cu fete tinere.
Poți continua.
La început, propuneau fetelor din Est locuri de muncă bune în Vest.
Recrutau slovace, bulgăroaice, românce.
De când le recrutau, le făceau dependente de droguri
și le obligau să se prostitueze.
Dar apoi au considerat că e mai rentabil
să răpească fete care călătoresc.
Economisesc transportul.
Bietul meu copilaș!
Ce altceva?
Din ce știm astăzi despre metoda lor de operare,
analiștii spun că ai 96 de ore din momentul când au răpit-o.
Și pe urmă?
Nu o vei mai găsi niciodată.
Nu!
1.80, ca tine, păr drept, tatuaj cu semilună pe mână.
Noroc bun.
Mulțumesc.
Au luat-o!
Tată, mi-e frică!
Du-te în camera cea mai apropiată și ascunde-te sub pat.
- Spune-mi când ajungi. - Da.
Încearcă să te concentrezi, draga mea.
Lasă mobilul pe jos, ascultă-mă bine.
Spune-mi tot ce poți despre oamenii ăia:
culoarea părului, a ochilor, înălțimea, cicatricile,
tot ce poți să vezi.
Sosesc, le aud pașii.
1.80, ca tine, păr drept, tatuaj cu semilună pe mână.
Atenție, vă rog.
Zborul din Stockholm a sosit la Poarta 16.
- Bună. - Bună.
- Sunt Peter. - Și eu, Ingrid.
- Ești în vacanță? - Da.
- Și eu. - Tare!
Aici taxiurile sunt scumpe, vrei să împărțim unul?
- Da, sigur. - Super.
Scuzați-mă.
Demarează.
Nu știai de cine te-ai luat ieri!
Răspunde sau te fac zob!
Unde sunt cele două americance?
- Ca pe vremuri. - Îți închipuiai lucrurile altfel?
Altfel între noi doi, nu.
Dar de când stau în spatele unui birou
lumea îmi pare diferită.
Și mult mai crudă.
Indiferentă.
Doar puțin crudă.
Pensionarea e mai pasionantă, poate?
Nu, până să-mi dispară fiica în Paris, ieri după-amiază.
Prietena ei a fost racolată de un tip la aeroport
apoi au venit niște indivizi și le-au răpit.
De unde știi toate astea?
Sunt pensionat, nu mort.
Și presupun că nu vrei să anunți poliția.
Mi s-a zis că am 96 de ore. Au trecut deja 16.
Înainte de orice, trebuie să-l găsești pe recrutant.
Am făcut-o. E mort.
Când l-ai găsit era deja...
Bryan, nu te vom lăsa să faci asta. Vii și începi să omori oameni.
Jean-Claude, voi reconstrui Turnul Eiffel dacă va fi nevoie.
Ai uitat cine sunt?
Credeam că îmi ești prieten.
Așa e, dar acum îți cer să nu uiți că sunt acum în slujba legii.
Director Adjunct al Securității Interioare.
Foarte impresionant.
Albanezii!
Au sosit în Franța în urmă cu aproape șapte ani.
Erau cincisprezece, apoi douăzeci.
Acum sunt cu sutele, nu știm exact.
Sunt foarte periculoși.
Asta am înțeles deja.
Cum îi pot găsi?
Ar fi bine să începi din Porte de Clichy.
Bryan, încearcă să nu faci tâmpenii!
Am nevoie de un agent pentru filaj.
Și ce i-a zis Scufița Roșie lupului cel mare?
Bunicuțo, ce brațe mari ai!
Și lupul i-a răspuns...
E asistentul tău.
Poftim.
Mulțumesc.
- Da. - A închiriat o mașină.
- Asta e tot? - Da. E liniște.
Cu el nu va fi mult așa. El nu va adormi.
- Gregor Iosofici? - Da, da.
- Eu sunt, Gregor. - Eu sunt Dl. Smith. Urcă.
Am CV-ul la mine și agenția mi-a zis că e pentru o traducere.
Da, din albaneză sau franceză.
Vorbești albaneză?
Albaneză, sârbă, croată...
Eram profesor de școală generală după război la Pristina, deci...
Cât ceri?
Cât cer?
În general 25 pe oră pentru trei ore...
Bine.
Poftim, asta înseamnă zece ore.
Așteaptă aici.
Dle. Smith, la ce anume trebuie să lucrez?
Pentru moment, mă aștepți aici.
Bună seara.
Bună.
- Cauți companie? - Îmi place rochia ta.
- E din mătase? - Habar n-am.
Vrei să știi ce preț cer?
Are clasă.
Sigur e din mătase, vezi tu,
curbele corpului tău sunt puse natural în valoare.
Cer 40 de euro pentru "clasic".
"Clasic"? Poți fi mai precisă?
Sunt foarte multe posibilități, de exemplu
dacă săruți cu gura deschisă sau cu gura închisă.
Asta nu te interesează. Șterge-o.
Să nu crezi că nu mă interesează.
Vreau doar să știu ce cumpăr.
Am cumpărat un aparat de karaoke.
Dar acela are manual de utilizare.
L-am citit de zeci de ori înainte.
Nu-mi pasă, cară-te, bine?
Șterge-o! Mă enervezi!
De ce?
Pleacă!
Bine, ascultă, îmi pare rău.
Dacă iau "Total" îmi faci o mică plăcere?
E al doilea pe care îl pierd.
Mă cheamă Bryan.
La naiba, trebuie să pleci.
Dar credeam că negociem.
Așteaptă, jur că nu e vina mea. Jur!
De ce superi fata?
- Nu e treaba ta. - Ba da, e treaba mea!
Dacă nu îți cheltui banii cu ea, eu pierd.
Am negociat.
Fără negocieri, prețul e preț.
Și-mi datorezi doi clienți pierduți.
Nu-ți datorez absolut nimic.
50 de euro sau îți rup gâtul!
Bine. Bine.
Poftim 50.
Și încă 50 pentru că ești un tâmpit.
Șterge-o de aici și nu te mai întoarce!
Dacă te mai văd pe aici, te ucid!
Dle. Smith, nu am idee ce treabă trebuie să fac, dar...
Te plătesc să traduci.
Ce anume să traduc?
Asta.
Tradu-mi.
Vorbește de tine.
Dar ce altceva mai spune?
Nu e prea drăguț.
Fii precis.
Spun... scuze, dar te fac tâmpit.
Vrei să-mi explici de ce facem...
Mulțumește-te să traduci.
Spune că îl doare stomacul.
Continuă.
Celălalt îl sfătuiește să ia o chestie cu care-l îngrijea bunică-sa.
Vrei să asculți totul, dle. Smith?
Fiecare cuvânt.
Acum vorbesc de fotbal.
De meciul între Lazio și Marseille.
Au pariat și au pierdut.
Poate dacă m-ai putea orienta...
E mai bine să nu știi nimic.
Tot fotbal?
Au primit un telefon.
Spune că trebuie să ajungă pe un șantier,
ceva legat de o marfă nouă
care le face probleme.
Dle. Smith, nu înțeleg nimic din asta.
Cu atât mai bine pentru tine. Du-te.
Am cerut un dicționar albanez-englez. Ai vreunul?
Mulțumesc.
Vă iubesc!
De unde ai asta?
Nu știu.
Cine ți-a dat-o?
Nu știu.
Ți-am zis că nu va fi pace mult timp.
Bine, acum ce facem?
Acum că te-a văzut, eu cred că va scăpa de tine.
Și iată.
Dle. Lenn, ce mai faceți?
Bună, Eugene, ce-ți face soția?
Încă mai face pe șefa.
Nu v-am văzut de multă vreme.
De prea multă vreme.
Doriți camera obișnuită?
Da.
- Da. - Trebuie să vorbim.
Spune, te ascult.
Vii la mine, te rog? Nu te văd. Unde ești?
Eu te văd și te aud perfect.
Spune-le oamenilor tăi să nu mai alerge.
Interceptați-i mobilul.
Localizare în curs.
Chiar credeai că m-aș fi băgat în gura lupului?
Nu credeam că vei face o asemenea mizerie!
Scuză-mă, nu am avut timp să fac curățenie.
Știu. Mai ai doar 70 de ore.
Doar 56.
- L-am localizat. - Bine.
S-a terminat. I-am convins să te trimită acasă.
Zborul Air France 001, îl vei lua astăzi la ora 14.00.
Clasa întâi.
Din partea Guvernului Francez, pentru serviciile prestate.
Ce faci în privința fetei mele?
Ți-am mai zis că acum fac muncă de birou.
Primesc doar ordine de la cineva cu biroul mai mare.
Nu poți continua: șapte crime, trei oameni în spital, o clădire distrusă...
Primarul voia să vină la aeroport, să te dea dracului.
Am făcut tot ce puteam, îmi pare rău.
Nu ajunge să îți pară rău, Jean Claude.
Nu și de data asta.
Nu poți să i-o tragi statului, Bryan, știi asta.
Nu încerc să i-o trag statului.
Încerc să-mi găsesc fiica.
- Ați găsit ceva? - Negativ.
Nu, nu, nu...
Ține-l.
Totul e bine, nu îți face griji.
Combate efectele drogurilor.
Totul e bine.
De unde ai asta?
De unde ai haina asta?
Ea ți-a dat-o?
Fata asta?
Nu am furat-o.
Mi-era frig și mi-a dat-o.
Unde? Unde ți-a dat-o?
Într-o casă.
O casă? Dar unde?
Avea o ușă de intrare roșie.
Mi-a zis... mi-a zis de o petrecere.
Și fata care era cu tine, se afla acolo, cu tine?
Era drăguță.
Știu... e fiica mea.
Trebuie să găsesc locul. Îți amintești unde era?
Paradis...
RUE DE PARADIS
Bună ziua.
- Ce vrei? - Vreau să-l văd pe șef.
Nu avem.
JEAN CLAUDE PETREL DIR. ADJ. SIGURANȚA INTERIOARĂ
Aici nu facem nimic ilegal.
De apăs pe un buton o să năvălească aici 30 de agenți.
Lasă circul sau vă arestăm pe toți.
Așteaptă aici.
Porți armă?
O ții în mână.
Neagră, cu un cub de zahăr, te rog.
Ce dorești?
Am venit să negociez tarifurile.
Am negociat deja tariful cu dl. Macon.
Dl. Macon a fost mutat pe un alt post.
Și eu am venit să renegociez.
Înainte să ajungem mai departe, să fie lucrurile clare.
E bună cafeaua.
Sunteți supravegheați prin satelit 24/24.
Auzim tot ce vorbiți, vedem tot ce faceți.
Nici nu vă imaginați cât costă
să schimbi unghiul unui satelit care se află
la 300 de km de Pământ.
Din păcate costurile noastre au crescut, și dacă acesta cresc,
urmează și ale voastre, e logic.
Apropo, care dintre voi e Marko?
De ce vrei să știi?
Mi s-a zis că Marko vă e șef.
Toți suntem Marko.
Marko, din Tropoja.
Toți suntem din Tropoja.
Dacă jucați așa, prețul va crește cu 10%.
Dle, dacă încercați să ne furați doar pentru că suntem imigranți,
- cunoaștem legea. - Eu vă fur pentru că nu respectați legea.
Ce cap de acuzare vă convine mai mult?
Droguri, răpire, proxenetism?
Voi să alegeți.
Veniți în țara asta, profitați de avantajele sistemului
și ne luați toleranța drept slăbiciune.
Aroganța voastră mă jignește.
Și pentru asta prețul a mai crescut cu 10%.
Acum vorbim de afaceri, sau ne mai jucăm puțin?
- Cât? - Douăzeci la sută.
Cu asigurarea că prețul nu va mai crește timp de un an.
Cum se cheamă zahărul în limba voastră?
- "Sheqer". - "Sheqer".
Ați făcut o investiție bună, dlor.
Ne revedem într-o lună.
Un prieten mi-a dat acest bilet, e în albaneză. Mi-l puteți traduce?
Noroc bun.
Tată!
Nu-ți amintești de mine?
Am vorbit la telefon în urmă cu două zile.
Ți-am zis că te voi găsi.
Kim?
Amanda...
Trezește-te!
Trebuie să fii atent.
Da, așa de atent!
Unde e fata asta?
Unde este?
Știi, genul ăsta de exerciții erau subestimate.
Adesea eram în țări unde rețeaua electrică nu era pusă la punct.
Uneori ni se întâmpla, în țările subdezvoltate,
să așteptăm să vină curentul ore întregi.
Până la urmă ne pierdeam răbdarea.
Găseam altceva, le smulgeam unghiile,
le ardeam pielea cu acid, picătură cu picătură...
Până la urmă, exercițiul acesta era doar introductiv.
Dar aici putem să ne bazăm pe curent.
Este neîntrerupt și constant.
Avantajul e că putem rămâne branșați fără probleme toată ziua.
Unde este?
Nu mai am timp de pierdut.
Marko din Tropoja.
Îmi spui ce vreau să aflu
sau las curentul până ni-l taie pentru neplată.
Unde mi-e fata?
Nu păstrăm virginele.
Le vindem. Era virgină.
Asta costă mult.
Adică vrei să-mi spui că ai vândut-o?
Cui?
Nu știu.
- Poftim? - Saint Clair.
Saint Clair? E un loc, o persoană? Explică-mi.
E o persoană... Patrice Saint Clair.
Unde îl găsesc?
Nu știu.
Nu știu. Nu știu!
Ai milă! Nu știu, nu știu!
Nu! Nu știu!
Te cred.
Dar asta nu te va salva.
- Am ajuns acasă! - Tată!
- Bună seara, dragii mei. - Bună seara, tată!
Miroase a pui până în stradă.
Uite cine e aici.
Bryan, ce surpriză plăcută!
Jean Claude...
Copiii te așteptau.
Dacă îi duci la culcare, poate luăm cina până să se răcească mâncarea.
Bryan, dorești puțin vin?
Revin într-o clipă. Copii, în pat!
E târziu. La culcare.
Somn ușor.
Îi spuneam lui Bryan ce bine ne merge de când ți-ai schimbat slujba.
E acasă la cină în fiecare zi și măcar își vede copiii.
Da, cred că e foarte plăcut să revii acasă în fiecare seară
și să îți știi copiii în siguranță.
Bryan se gândește să se mute, știai?
Nu. Serios?
Da, la Paris, deja a văzut câteva apartamente.
- Alb, sau preferi vin roșu? - Roșu, te rog.
Ai văzut ceva interesant?
Da, mai ales în Arondismentul 18.
Rue de Paradis.
De fapt, oamenii aceia cunosc pe cineva de la locul tău de muncă,
domnul Macon.
- Îl cunoști? - Pe Henry? Da.
Eu îi zic "Dl. Nervos". Mereu pare foarte stresat.
Morcovi?
Să știi că am ajuns la sursă, Jean Claude.
Știu tot.
Sper că nu ești implicat în povestea asta.
Ce poveste?
Nu e nici locul, nici momentul potrivit, Bryan.
Ești implicat?
Implicat în ce?
Jean Claude, despre ce vorbiți?
Răspunde-mi.
Se pare că salariul nu-mi acoperă cheltuielile.
Pricepi asta?
Fericirea familiei mele mă împiedică să fiu sentimental
și nu mă interesează să aflu de unde vine surplusul de bani.
La acest nivel sunt implicat, îți ajunge?
Și cum rămâne cu familia mea?
Ți-am zis, dacă nu mi-ar crea probleme, te-aș ajuta.
Cine e Patrice Saint Clair?
Nu știu și nu-mi pasă.
Te duc la aeroport.
Taci, Isabelle. Taci!
Plecăm. Cina a luat sfârșit.
- Eu nu am terminat. - Ba da.
Nu încă.
Uite ce se întâmplă când faci muncă de birou:
uiți tot, chiar și diferența de greutate dintre o armă încărcată și una goală.
Isabelle! Nemernicule!
E doar o zgârietură!
Dacă nu îmi spui ce doresc să știu,
ultimul lucru pe care-l vei vedea înainte să te omor
va fi cu glonțul pe care i-l voi înfige ei între ochi.
Deci, Patrice Saint Clair?
CĂUTARE DUPĂ NUME SAINT CLAIR
COD DE ACCES
Nu am fi ajuns aici dacă te interesa mai mult fiica mea decât
de nenorocitul tău de birou.
Să-i prezinți scuzele mele soției tale.
LEGITIMAȚIE POLIȚIA
Vă pot ajuta, domnule?
Da, vreau să îl văd pe Dl. Saint Clair.
Numele dumneavoastră, vă rog.
Îmi pare rău, nu sunteți pe listă.
Puteți să mai verificați o dată?
Intră.
Vă pot ajuta cu ceva, domnule?
- Șampania dumneavoastră. - Las-o acolo.
Avem 50.000.
50.000.
50.000?
100.000.
100.
150.
Avem 150.
Șampania dumneavoastră, domnule.
200.
250.
- Vă pot servi? - Da.
Avem 250.
250.
Adjudecată la 250.000.
Ultima licitație.
Ca de obicei, păstrăm ce-i mai bun pentru final.
Vorbește franceză, engleză,
virgină verificată.
- Îmi cer scuze. - Afară!
Licitația începe de la 100.000.
100.000.
- Am zis... - Am auzit!
Cumpăr-o!
Strigăm 100.000.
Cumpăr-o!
150.
200.
250.
300... 350.000.
400.
450.
450.000.
500.
500.000.
Adjudecată.
Cu aceasta se încheie vânzarea din seara asta.
Vă mulțumim pentru prezență.
Vă veți recupera achizițiile imediat.
- Mișcă. - Nu ai cum să scapi.
Ai tot interesul să scap dacă vrei să trăiești.
Deci...
domnule.
Știm că nu sunteți acest om.
Cine sunteți?
Numele dv. nu mă interesează, ci
motivul pentru care ați venit la noi.
Ultima fată... sunt tatăl ei.
A, bine.
Dați-mi-o înapoi.
Sincer mi-aș dori, vă asigur...
Și eu sunt tată, am doi băieți și o fată.
Dar să vă spun ceva, dle Oricine Ați Fi,
eu fac comerț, unul special,
cu o clientelă specială.
Te voi plăti!
În acest gen de comerț nu există nici "să vedem",
nici "iau înapoi", nici "retur".
Vânzările sunt definitive.
Sunt singurele reguli pe care le avem,
pe lângă discreție.
Ucideți-l. În liniște, am invitați.
Te rog, du-te să vezi dacă au înțeles sensul cuvântului "liniște".
Bine, domnule.
Putem rezolva, știu ce simțiți...
vom discuta...
o să... o să găsim o soluție!
Nu vă dați seama!
- Unde este? - Vă rog, încercați să înțelegeți...
E un vapor ancorat la chei...
Vă rog, încercați să înțelegeți...
nu era decât o afacere.
Nu era ceva personal.
Pentru mine e foarte personal.
Tâmpitule!
- Kim! - Tată!
Ai venit după mine!
Îți promisesem.
Traducerea si adaptarea: felixuca